APRIL 1805 NAPOLEON HÄRSKAR I EUROPA
ENDAST BRITTISKA FLOTTAN STÅR EMOT HONOM
HAVEN HAR BLIVIT SLAGFÄLT
HMS SURPRISE
28 PJÄSER, 197 SJÄLAR
UTANFÖR BRASILIENS NORDKUST
ADMIRALITETETS ORDER TILL KAPTEN J AUBREY
GENSKJUT DEN FRANSKA KAPAREN ACHERON PÅ VÄG MOT STILLA HAVET
MED UPPDRAG ATT UTVIDGA KRIGET TILL DE FARVATTNEN
...SÄNK, BRÄNN ELLER UPPBRINGA HENNE.
Kom här. Det är inte farligt.
Vakna, Will.
Styrbord för ohoj!
- Vad står på? - Jag hörde nåt.
Det lät som en klocka.
- Kan det vara lokala fiskare? - Eller en grundboj.
Mr Calamy, hämta Iodet.
Det är fem famnar djupt.
Sand och snäckskal.
Vad är det?
- Två streck om styrbord. I dimman. - Vad var det? Ett segel?
- Jag vet inte vad det var. - Ska vi blåsa klart till drabbning?
- Jag är inte säker. - Men du är vakthavande befäl.
Hollom, du måste ta ett beslut.
Blås klart till drabbning!
Purra de som sover.
Raska på!
Rappa på, pojkar!
Kvicka på.
Skepp siktat i dimman.
- Varsamt med rånocken. - Märsgastar till riggen.
Vilken riktning?
Två streck om styrbord, sir. Knappt en sjömil bort.
- Är ni säker, mr Hollom? - Ja, sir.
Ett örlogsskepp?
Det vetjag inte.
Nåt skymtade till. Jag trodde att det var en kontur.
- Såg ni det, mr Calamy? - Nej, sir.
Ni gjorde det rätta, mr Hollom. Återgå till era poster.
Du tar befälet, Tom.
Ja, sir.
Lossa och sjösätt båtarna.
- Söla inte. - Ni hörde vad han sa.
Fira ner.
Skota hem nocktaljorna.
Låt klockan ringa.
Ta skydd. Alle man ta skydd!
Alle man till sina poster! Rapportera skadorna.
18-pundare. Vi måste närma oss. Rulla ut styrbords batterier.
Mr Allen, gå upp i vind. Lägg oss jämsides på 50 meters håll.
Upp med bösseskyttar i riggen.
Sergeant. Placera dina män i riggen.
Vi står upp på akterdäck. Allihopa.
- Mr Boyle, hissa örlogsflagg. - Ja, sir.
Anteckna i loggboken, mr Watt. "Angriper fientlig fregatt."
STÅ PALL
Styr rakt på, mr Mowett.
Bill. Skit i svärden. Bär ner kaptens silver.
Inte inom skotthåll ännu. Vänta tills hon är nära nog.
- Styr rakt midskepps. - Midskepps, uppfattat.
Tappa inte nåt!
Stå fast!
- Håll posterna. - Var modiga, män.
- Stå fast. - Lugn, vår bredsida kommer.
Mr Pullings, sir. Davies, Jemmy, bär ner mr Pullings.
Ja, sir.
Mr Blakeney, rapportera till kapten.
Rensa de främre nagelbänkarna.
Sanda däcket.
Ge fyr på upprullningen!
Ta skydd!
Stötta upp rorkulten. Bär undan de skadade.
- Låt dem spy eld, mr Calamy. - Ladda om och ge dem vad de tål.
Sir. Till akterrelingen.
Rodret är sönderskjutet. Vi kan inte styra.
Vi är ett lätt byte nu.
Varför skjuter vi inte?
Släpp fram mig.
Här, Joe.
Stoppa in den här.
- Han är i fören på babord sida. - Plocka fram vapnen.
Slå tillbaka änterkarlar.
Beväpna er och vänta på order.
Vad beordrar ni, sir?
Kalla upp pjäsmanskapet. Rigga fallrep och hämta hem båtarna.
Göm oss i dimman, Tom.
Arbeta tillsammans, män.
Ro mot dimbanken.
För fram pjäserna!
Ge fyr!
Hon läcker. Vi måste täta med drev.
Ge mig en klubba och några spikar.
Hon tar in på oss.
- Vi är nästan framme. - Hugg i!
- Ta i så det knakar! - Vi är trygga i dimman.
Ge fyr!
Hugg i för Lucky Jack.
Vi klarade det!
Håll klaffen! Tystnad på däck.
De hittar inte oss här inne.
Tystnad, män. Skrik inte, ropa inte.
Sluta ro.
Brajobbat, pojkar.
Det är 75 cm djupt, men stiger inte.
- Utmärkt, mr Lamb. - Tack.
Hur stora är förlusterna?
Nio döda och 27 skadade.
Joe Plaice.
Han har en svår skallfraktur. Han överlever nog inte natten.
Lord Blakeney.
Bara en bruten arm, sir.
Du är i väldigt goda händer.
Jag gör allt i min makt. Du stod hans far nära.
Han far hade förstått. Hans mor är en annan sak...
Låt mig ta en titt på ditt ögonbryn.
Vad?
Fan, vad skicklig han var. Han dök upp ur tomma intet.
Han gav oss en full bredsida, sköt sönder riggen och rodret.
Förbannat fint skjutet.
Att vi kom undan i dimman var ren tur, inget annat.
Han låg i lovart, men vädrets makter var med oss.
Jag vet inte vad du talar om, men det handlade om ren tur.
Efter sju veckor till havs råkar han snubbla över oss mitt i natten.
Fransoserna har spioner överallt. Precis som vi.
Så sant.
Eftersom han visste att vi jagade honom kunde han styrt till havs för att undgå oss.
Han kanske letade efter oss...
DOLT REV
FARLIGA SANDBANKAR
Det var minsann ingen fregatt!
Vi kunde inte mäta oss med henne.
Hon var mer lik ett linjeskepp.
Man kan fråga sig hur skrovet var konstruerat.
Tre bredsidor på 200 meter - utan verkan.
Hon låg i lovart och hade större eldkraft.
Vad betyder "ligga i lovart"?
- Skajag visa en gång till, Stephen? - Inte på duken...
Hon hade fördel av vinden och kunde därför styra striden.
Och pjäser med längre skottvidd.
Faktum är att vi fick ordentligt på tafsen.
- En sån fregatt i Stilla havet... - Kan ge Napoleon fördel i kriget.
I jämförelse är Surprise ett något föråldrat örlogsskepp.
- Inte sant? - Ärjag en något föråldrad örlogsman?
Surprise är inte gammal. Ingen kan kalla henne gammal.
Hon har en fyllig bog och ljuvliga linjer. Hon seglar fint, är stark och snabb.
Mycket snabb om hon seglas rätt.
Nej, hon är inte gammal.
Hon är i sina bästa år.
Vi lagar stormasten och mesanmasten. Och riggar reservseglet.
Mr Lamb tror att vi klarar oss hem med enklare reparationer.
Vi ska inte hem.
Vi måste rusta upp i hamn och det kan vara riskabelt.
Vi kan rusta upp till sjöss. Här, vid sandbankarna.
Hon utvidgar kriget till Söderhavet. Vi ska hindra henne.
Men... hon är ett mycket tyngre skepp. Vi kan inte mäta oss med henne.
Hon är halvvägs till Kap Horn när vi rustat färdigt.
Nåväl, då får vi sluta rulla tummarna.
Är det sant att sista stygnet sätts i näsan?
Vad menar du?
När man dör syr de in en i kojen och sätter sista stygnet i näsan
för att försäkra sig om att man inte sover.
Inte genom näsan. Säger du det till dem?
Oroa dig inte. Det är drogerna som verkar.
Jag har aldrig haft en modigare patient.
Stackars älskling. Nåja, du är snart i fin form igen.
Kom igen, jobba på nu.
Det behövs två män i förpiken. Roberts, Chadwick.
Brajobbat.
De går inte att reparera. Byt ut dem.
Mr Calamy. Det här intresserar kanske er.
Titta. Kapten ristade in det när han var en kadett i din ålder.
Han har levt ombord hela livet.
Det finns nog av hans blod i timret för att skeppet ska räknas som släkt.
Jag förstår er synpunkt och litar helt på ert kunnande.
Men det duger inte att leta ny mast i Brasiliens djungler i en vecka.
Acheron hinner halvvägs till Kina då.
Mr Lamb gör sitt bästa. Det är alltjag kan kräva.
Är det hans hjärna?
Nej, det är levrat blod. Det där är hans hjärna.
Han är riktig läkare, inte en enkel kirurg.
Myntet, tack.
Han skulle tjäna storkovan på landbacken.
Han kan skilja på folk och fä.
Han kan läsa en skalbagges tankar.
Återgå till arbetet, slöfockar! Blås i pipan.
Då sätter vi fart, mina herrar!
Ni duger inte till ett skvatt om ni står här och gapar.
Han har inte yttrat ett ord.
Lord Blakeney. Mår du bättre?
Mycket bättre, tack.
Bra.
Doktorn sa att du tyckte om att läsa...
LORD NELSONS SEGRAR - EN TAPPER ENGELSK HJÄLTE
Alla slagen beskrivs och den är fint illustrerad.
Tack, sir.
Har ni nånsin mött lord Nelson?
Jag tjänstgjorde med honom vid den stora segern vid Nilen.
Det står om slaget på sidan 135, om jag inte minns fel.
Var snäll och berätta om honom.
Läs boken i stället.
Det skajag göra. Tack.
Jaha, då var det dags igen. Ett evigt filande och gnisslande...
Man kan inte dansa till det. Inte ens om man är svinfull.
Vad sägs om den här?
Eller känner du för nåt mer aggressivt?
MIN HÖGST ÄLSKADE SOPHIE
Gör honnör.
Av med mössorna.
Vad har ni för ärende?
- Vad är detta? - Det är spökskeppet, sir.
Förlåt, men så kallar manskapet Acheron.
Will såg när hon byggdes.
Hon byggdes i Boston under freden. Hon är byggd av amerikanerna.
Han skulle gifta sig och frugans syssling arbetade på varvet,
så Will såg skeppet på landbacken.
Jag såg nåt underligt med henne och frågade Joe...
Han beskrev för mig och jag tillverkade modellen.
- Är modellen korrekt? - Den stämmer på pricken.
Tack, pojkar.
Ge dem en extra ranson rom.
Tack så mycket, sir.
- Jag sparade det till salutdagen. - Vi dricker vin.
Vin på salutdagen...
Fyllig över vattenlinjen, smal under.
Skrovet skär bättre genom vattnet och det är därför hon är så snabb.
Tyngre, men snabb trots det.
Det är framtiden. Vilka fascinerande moderna tidevarv vi lever i.
Med sån bordläggning i massiv ek blir skrovet 60 cm tjockt.
Det var därför vi inte slog hål på henne. Hon kan säkert göra 12-14 knop.
Tack gode Gud för Warley och hans frus syssling.
Hon kan segla uppemot 280 sjömil om dagen.
Även om vi hann ifatt henne... Att uppbringa henne...
Vi kan inte mäta oss med henne. Hon bär 44 pjäser.
Hon är forftarande sårbar i aktern. Precis som alla skepp.
Vad kostar en kyss, älskling?
Quanto kosta kyss-o?
- Namn? - Mitt namn är Maria.
Ge mig pilar. Jag ger dig yxa. Snabbt.
Tack.
En landgång för posten.
Var så god. Mycket viktig post.
Vad säger han?
Ett stort franskt örlogsskepp var här den tionde och fortsatte sen söderut.
Hon är här omkring.
Tre veckors seglats före oss.
Förbannat...
Avsluta affärerna och stuva godset.
Ja, sir. Mr Hollar. Nu avslutar vi affärerna.
Förbered att lätta ankar.
Släpp kvinnan. Detta är ett skepp i kungliga flottan, inte en flytande bordell.
Alle man, stuva provianten.
Förträffligt.
Mina herrar.
Skål för fruar och hjärtevänner.
Må de tu aldrig mötas.
Mr Howard, räck mig flaskan.
Sir?
Mr Blakeney sa att ni tjänstgjorde under Nelson vid Nilen.
Det stämmer. Jag var löjtnant, ungefär i din ålder.
Mr Pullings var en snorig kadett som forftarande längtade hem.
Träffade ni honom? Berätta hur han är.
Jag åt middag med honom två gånger.
Han talade till mig båda gångerna.
En mästerlig taktiker och enastående klarsynt.
I strid sa han alltid: "Strunt i manövrerna, buss på dem bara."
Kanske inte en riktig sjöman, men en stor ledare.
Och Englands enda hopp om Nappe invaderar.
Kan vi lirka ur er en anekdot, sir?
Första gången han talade till mig... Jag glömmer aldrig orden.
Jag minns det som i går.
Han lutade sig över bordet, såg mig i ögonen och sa:
"Aubrey, var snäll och skicka saltet."
Jag har alltid försökt säga det precis så sen dess.
Den andra gången berättade han en historia för mig
om hur nån erbjöd sin kapprock en kylig kväll.
Han tackade nej, han behövde inte den. Han var redan varm.
Glöden för kung och fosterland höll honom varm.
Jag vet att det låter absurt och om nån annan sagt det,
hade ni avfärdat det som simpel entusiasm.
Men när det gällde Nelson...
...kände man glöden i sitt hjärta.
- Håller ni med, mr Pullings? - Ja, verkligen.
Då verkar han vara undantaget till regeln att makt korrumperar.
Skål för lord Nelson.
Ser doktorn de två stondlarverna?
- Ja. - Vilken föredrar du?
Ingen. De är exakt likadana. De tillhör samma larvart.
Om du tvingades välja. Om du måste välja...
Nåväl, eftersom du insisterar...
Jag väljer den högra stonden. Den är längre och bredare.
Lurad! Du gick i fällan!
Av två onda ting väljer man alltid den som är minst ond.
Vilken larvig ordvits...
Jisses, en stond.
Skål för minst ond!
Herren tager,
och Herren giver.
Hörde ni? Han talade.
Doktorn. Han talade.
Utmärkt arbete, Stephen.
Vilken underbart ren stämma mr Hollam har begåvats med.
Ja, verkligen.
Upp på däck. Segel i sikte.
Ser ut som en fregatt.
Hur seglade han dit?
- Vi måste ta strid. - Men han ligger i lovart igen.
Han har hållit utkik efter oss från nån vik.
Herregud. Vad kan vi göra? Han har oss i ettjärngrepp.
- Dags att dunsta. - Sätt alla segel.
Använd näsdukar om det behövs! Vi måste klara oss.
Då sätter vi i gång, mina herrar.
Alle man, hissa segel!
Det är andra gången detta händer. Det blir ingen tredje.
Det sägerjag dig, att Djävulen står vid rodret på spökskeppet.
Nu gäller det att stå pall.
Vad driver honom?
Dödade jag en släkting i strid, månne? Eller Gud förbjude, hans son?
Han strider som du, Jack.
För ner solen mot horisonten. När undre delen når horisonten...
Williamson, använd din sextant.
När klotet inte längre stiger...
...har det nått zenit och det är tolvslaget.
- Sir? - Mr Pullings.
Är klockan tolv, mr Hollom?
Ropa ut tolvslaget. Ta över lektionen.
- Sir, det är middag nu. - Ropa ut tolvslaget!
Sex timmar?
Inte mer än fem.
Vi håller oss utom skotthåll tills mörkret faller.
Flotten ska vara lika fin som skeppet. Jibbo, fäst linorna.
På grund av vinden kan vi inte göra henne längre.
- Vad bygger de? - Ditt första egna skepp.
Rappa på. Hon är snart i fatt oss.
Avlasta med märstaljorna.
Håll ut från skeppet.
Fira ner helt.
Jag vill inte tappa bort dig.
Här är repet. Skicka det akteröver. Men utanför riggen.
Raska på! Om tio minuter är han i fatt oss.
Hala, pojkar.
Nu.
Hörru, Killick. Släck lampan.
Gör klart.
Ser man på. Vi har fått napp.
Ta över rodret, Bonden.
Visst var det där roligt.
Fullt babord!
Låt männen återgå. Jag tar första vakten.
Ta det lugnt och stilla. Ni vet vilka order ni har.
Brajobbat, sir.
Hon är ett riktigt spökskepp. Hur smög hon sig annars på oss?
Hon dök upp ur tomma intet akter om oss. Precis som förra gången.
Och kulorna studsar av henne.
Kapten kallas inte Lucky Jack utan orsak.
Spökskepp eller inte. Hon är kapare och Lucky Jack tar henne.
Man behöver mer än tur i strid med spöken.
- Är hon ett piratskepp? - Nej, de är inte pirater.
Om de är pirater kan vi hänga dem när vi tar dem.
Ett kaparbrev från fransoserna ger tillstånd attjaga allt under vår flagg.
De söker rätt på handelsfartyg och liknande.
Men tänk på vår del av belöningen.
Hon är fullastad med guld, ambra och Arabiens juveler.
Låter fint, men man måste hem för att spendera dem.
Ingen döing har bjudit mig på dricka.
Och ingen levande har nånsin blivit bjuden av dig.
Ni sitter uppe och blir dödssjuk. Det var det sista kaffet.
Tack, Killick.
- Nog med öst. Sätt kurs syd-sydväst. - Ja, sir.
Segel i sikte!
Två streck om styrbord.
Tre hurrarop för Lucky Jack.
Nu har vi henne, pojkar!
Skamligt! Du tjuvstartade!
Hissa röjelsegel och fockar.
Ställ upp frivaktarna längs relingen.
Jag har aldrig sett på maken.
Vi har seglat hundra sjömil och hamnat rakt akter om honom.
Det är banne mig sjömanskap!
Vi är i fatt dem när mörkret faller.
- Vi har honom. - Vinden är till vår fördel.
Ropa inte "hej" innan det kokta fläsket är stekt.
Men om vi kan närma oss akterifrån har vi en chans.
Ta i trä. Krafsa på ett maststag.
Snurra tre varv. Måtte Herren beskydda oss.
Vänd glaset!
Rappa på. Han försvinner innan ni är klara.
Stopp!
- 12 knop. - God fart.
Jag vill ha mer fart. Allt ledigt manskap till lovarts reling.
Mr Hollar. Purra frivaktarna.
Alle man till styrbords reling!
Trimma babords toppsegel.
- Hej, vad det går! - Vi går i bitar om vi inte passar oss.
Kapten känner skeppet. Han vet vad hon tål.
Mr Hollar, rigga livlinor långskepps.
Upp och hoppa, latmask.
Livlinor långskepps. Surra fast båten!
Kap Horn, doktorn.
På med locket. Groggen är vattnig nog.
Tack för det, Davies.
Tror du att kapten följer efter runt Kap Horn?
Ja, till helvetets portar om det behövs.
Det är Djävulens skepp. Och det leder oss i en fälla.
Hon flyr mot Kap Horn.
Jag kan inte garantera att masten håller.
Dina synpunkter antecknas i loggboken.
Segelgastar till sina poster. Reva segel och minska påfrestningarna på henne.
Spänn dem och surra fast dem.
Vi tar in på henne. Nu gerjag mig inte.
Styr upp i vind. Sätt kurs sydväst-väst.
Frivaktare och däcksgastar under däck.
Vi är på väg mot Kap Horn, pojkar!
Reva toppseglen.
Johansson och Truelove till mesan.
Allt surrat.
Klättra ner nu.
Hjälp unge Warley med bramseglet.
- Det behövs mer manskap! - Ja, sätt fart.
Mr Hollom. Hjälp mig.
Tudor och Ellers, hjälp mr Hollom.
Ni där, klättra upp till bramseglet. Rappa på.
Hjälp!
Hjälp mig!
Man över bord!
Mesansmasten brast. Manskap till akterrelingen.
Där är han, sir.
Simma till vrakdelarna. Simma!
Här borta!
Kasta trallar och tunnor över bord. Allt som flyter.
Hon går upp i vind. Vi kommer att gå under.
Sir, vrakdelarna fungerar som släpankare.
Vi måste kapa loss dem. Annars sjunker vi.
Han kommer att klara det. Han klarar det.
- Kom igen, Will. - Ett simtag i taget.
Simma för Guds skull, Will. Slmma till vrakdelarna.
Du klarar det, Will.
Simma. Kom igen!
GIBRALTAR W WARLEY
HEMMA IGEN
- Han har varit i farten igen. - Vem då?
- Olycksfågeln. - Vad är det?
Dödsfall i strid är lättast att acceptera.
Men de som dör närjag opererar eller av en efterföljande infektion...
Jag måste påminna mig om att fienden dödade dem, inte jag.
Den unge mannen var ett krigets offer.
Som du själv sa-man måste välja det minst onda alternativet.
Det minst onda...
Manskapet tar det hårt. Warley var populär.
Har de talat med dig om det?
Innan jag svarar måste jag veta om jag talar till min vän eller till kapten.
Till kapten sägerjag attjag avskyr att skvallra.
- Du pratar som en irländare. - Jag ärju irländare.
Tala som en vän då.
Som vän vill jag säga attjag aldrig betvivlat din förmåga som kapten.
Tala klarspråk.
Vi borde kanske ha vänt hemåt för flera veckor sen.
Manskapet följer naturligtvis Lucky Jack vart som helst,
övertygade om vi ska segra.
Men det är också problemets kärna. Du är inte van vid nederlag.
Attjaga ett större, snabbare och bättre bestyckat skepp osar av högmod.
Det handlar inte om högmod. Det handlar om plikten.
Det finns mycket att säga om plikten...
Var satirisk om du vill och se världen genom ditt mikroskop.
Detta är ett örlogsskepp och jag gör allt för att uppfylla plikten.
Oavsett priset?
Oavsett priset.
Att följa order utan hänsyn till priset...
Handen på hjärtat, svär du på att detta inte är personligt?
En order beror på uppdragets art.
Mina order var att följa honom till Brasilien. Jag överskred dem för länge sen.
Jag har den.
Vinden kantrar, sir.
Vi kan inte hålla västlig kurs längre.
Kan vi inte segla genom vinden, seglar vi runt den. Kurs rakt söderut.
Hur långt söderut?
Så långt det behövs.
- Ja, sir. - Söla inte!
Kurs rakt söderut, mr Bonden.
Och lyft. Håll så.
Tydligen inträffade nåt viktigt, men jag famlar i mörkret...
Vi har satt kurs norrut igen. Vi är på väg tillbaka till solen.
Skål för solen.
Eftersom jag har sett framemot denna händelse,
harjag bett Killick att förbereda nåt särskilt.
- Killick! - Jag är redan här, inte sant?
Mina herrar...
...beskåda vår destination.
Galapagosöarna.
Vår valfångstflotta ligger där.
Att uppbringa dem skulle ge sköna slantar till Nappes krigskassa.
Det är där Acheron är. Säkert som amen i kyrkan.
Om mr Pullings tillåter - en bit av Isabela.
Och för er doktor - Redondoklippan.
Helt perfekt.
Och Acheron till mig!
Trygg och säker hemma igen Låtom haven ryta, Jack
VI har kastats runt på rullande hav Men nu har vi nåt stranden, Jack
Glöm ej en gammal skeppskamrat
Vi jobbade på samma pjäs för akterdäckets trupper
Viskare jag, och laddare du hela tjänstgöringstiden
GALAPAGOSÖARNA
De förtrollade öarna. De sägs krylla av underliga och underbara varelser.
Vi stannar till där för att proviantera.
Jag lovar att under de dagarna
kan du vandra runt och samla in insekter och skalbaggar.
Du blir den första naturforskaren som sätter sin fot på ön.
Det önskarjag mer än nåt annat.
- Är det en insekt? - Ja.
Den ser inte ut som en insekt. Den ser ut som en pinne.
Det är meningen.
Den kamouflerar sig för att överleva.
Där är en spindel som låtsas föreställa en myra.
Den här insekten ser ut som en tagg för att komma undan fåglarna.
Har Gud förändrat dem?
Om Gud har förändrat dem? Ja, utan tvekan.
Men styr de sin egen förändring?
Det är det som är frågan, inte sant?
Sir, vi har siktat Galapagosöarna.
Jag kommer.
- Titta. Bortom klippan. - Jag ser.
Vad är det? Underligt. Kanske nån sorts fiskmås?
- Det var mig en ful fan. - Äckligt. Den är full av vårtor.
Fula små fanskap, inte sant?
Jag ser inga kvinnor. Bara ankor och ödlor.
Vad? Inga kvinnor? Det är inte normalt.
Enastående.
Vad är det?
De där fåglarna. De är skarvar, men utan vingar.
Ser du de underutvecklade vingarna?
Det är nåt nytt för vetenskapen.
Drakarna verkar inte besvära dem.
De är en sorts leguaner och därmed växtätare.
- Tänker du fånga en? - Minst ett par.
Sen kan du skänka en av avkomlingarna till kungen.
- Där är en som tar en simtur. - Leguaner simmar inte.
De här leguanerna gör det.
Det var som tusan.
Två nya arter på lika många minuter. Helt enkelt enastående.
Alle man till sina poster. Förbered kursändring. Hala storseglet.
- Aubrey. - Hogg. Befäl på Albatross.
Gud välsigne er, kapten.
Förse männen med mat och vatten.
- Dra tillbaka männen. - Bösseskyttar, skyldra gevär.
Vi kom tillbaka för att hämta mer rep.
De gömde sig i viken där och brände skeppet. Förbannade pirater.
Manskapet haffades, kapten dödades.
Det var en svart tremastare. En svår nöt att knäcka.
De tog olja värd 12000 pund. Vi hade varit till sjöss i två år.
Vart satte hon kurs?
Ett streck söder om väst. Hon följde valfångstflottan.
Mönstra på de här männen. Sätt kurs sydväst.
Alle man, hissa segel.
Bör vi inte proviantera först?
Mr Mowett, låt oss inte spilla mer tid.
- Har du glömt ditt löfte? - "Beroende på uppdragets karaktär."
Jag väntar inte på leguaner eller pecarisvin.
Fascinerande djur, javisst, men utan viktjust nu.
Det finns en möjlighet att båda kan tjäna på det här.
Såvittjag förstår är detta en avlång, smal ö.
Du måste segla runt den. Jag kan vandra över den.
Du kan ju stirra i timtal på ett övergivet fågelbo.
Jag går raskt och stannar bara av nödvändighet.
Jag kan upptäcka nåt som för naturkunskapen framåt.
Om vind och tidvatten låg oss i fatet skulle jag sägaja.
Men de gör de inte. Jag måste säga nej.
Jag förstår. Efter all tid i din tjänst
måste jag nöja mig med att ta del i din krigsexpedition,
ignorera mirakel i syfte att förgöra. Makt kan korrumpera...
- Vakta din tunga, doktorn. - Nej, Jack.
Du borde tänka på vad du säger. Man bryter inte löften.
Löftet hade villkor. Detta är ett örlogsskepp, inte en lustjakt.
Det finns inte tid för dina förbannade tidsfördriv!
Lämna dem inte där. Ta ner dem under däck.
Mr Blakeney.
Jag hittade en underlig skalbagge på däck.
Jag tror att det är en galapagosskalbagge.
Ja, det är det.
Även om man var på ön en hel dag är det inte säkert att man skulle hitta en.
Det är utan tvekan mer än troligt.
Du får den av mig.
Tack ska du ha.
Alla pjäser avfyrade, sir.
- Tid? - Två minuter och en sekund.
Det duger inte. Vi måste avfyra två bredsidor för var och en av hennes.
- Vill ni ha en giljotin på Piccadilly? - Nej.
Vill ni ha luffaren Napoleon som kung?
Vill ni att era barn ska sjunga Marseljäsen?
Mr Mowett, mr Pullings, styrbords batterier.
Sätt fart, pojkar. Fall in i rytmen.
- Sikta. - Kom igen. Snabbare!
Svabba den.
Dra och dra.
- Rapportera. - Trean och fyran klara.
Styrbords batterier. Ge fyr!
En minut och tio sekunder.
Förträffligt. En extra ranson grogg till er.
Bana väg för kapten.
En klar förbättring. Utmärkt.
Tack.
Hörru, Killick. Vad har du kokat ihop till i kväll?
Marinerat svinhuvud.
- Det blir marinerat svinhuvud. - Min favoriträtt.
Och när de tar till flykten spränger Surprise dem i småbitar.
En vecka till och de struntar i allt utom vatten.
Jag kan inte framkalla regn.
Jag kan tämja vinden, men jag kan inte skapa den.
Större olycka harjag aldrig skådat.
"Säg oss för vems skull denna olycka kommit över oss."
Var fick du det från?
Det är från Bibeln. Historien om Jona och valfisken.
Jona förolämpade Gud och orsakade skeppets olycka.
Ondskan stammar från den som ont tänker och ont gör.
Joe vet en hel del om ondska.
Av egen erfarenhet.
Killick har rätt. Först hade han inte mod att blåsa klart till drabbning.
Hans pjäsbesättning dör och när han klättrar upp i mesan faller Will ner.
Och vem hade vakten när vinden mojnade?
Du där! Stå still.
Väbel, för honom under däck och slå honom i järn.
Mr Pullings, låt de fängslade lufta sig ett tag.
Ja, sir.
För ner Hollom till min kajuta.
Du blev knuffad, men reagerade inte. Varför?
Jag tänkte det, men det rätta orden...
De rätta orden? Han var medvetet trotsig.
Jag har försökt lära känna manskapet, men de har nåt emot mig.
De viskar alltid närjag går förbi och de glor på mig.
Jag ska bli mycket hårdare mot dem.
Försök inte göra manskapet till dina vänner.
De kommer att förakta dig och tycka att du är svag.
Men du ska inte heller tyrannisera dem.
Förlåt mitt uppförande.
- Hur gammal är du? 26? 27? - 30 nästa fredag.
30? Du har misslyckats att bli löjtnant två gånger.
Du är ingen dålig sjöman, men du kan inte förbli kadett livet ut.
Nej, sir. Jag ska lägga manken till.
Du förstår... De söker en ledare.
Styrka.
När du hittar det inom dig respekterar de dig.
Utan respekt finns ingen sann disciplin.
Ja, sir.
Styrka, respekt och disciplin.
Det är en olycklig historia.
Förbaskat olycklig...
Det var allt.
Hollom är syndabock för all olycka på resan. Vare sig det stämmer eller ej.
Mr Lamb? Kom hit ett ögonblick.
Manskapet är utmattat.
Du har drivit dem för hårt.
Jag bjuder in dig till kajutan som vän,
inte för att kritisera eller kommentera mitt befäl.
Nåväl, då lämnarjag dig tills du är på bättre humör.
- Vad vill du attjag ska göra? - Häll all grogg över bord.
- Förvägra dem groggen? - Nagle var full.
Kasta bort 200 års privilegier och tradition?
Det är bättre att de är fulla än att de gör myteri.
Jag har förståelse för myterier.
Män shanghajas och fängslas ombord på ett träfängelse.
Du har rätt att vara oense med mig, men jag kan bara hantera en rebell ombord.
Jag hatar när du pratar om flottan på det här viset. Det gör mig bedrövad.
Jag vill inte prygla Nagle.
Han kapade repen och sände sin vän i döden, på min order.
Det enda som håller samman vår värld är hårt arbete...
Han gjorde inte honnör.
Hierarkier förekommer överallt i naturen.
- Naturen känner inget förakt. - Män måste ledas.
De måste ledas, även om de leds illa.
Det är samma ursäkt som alla tyranner använder sig av.
Makt är roten till elände och förtryck.
På det här skeppet fungerar inte anarki.
Fyra.
Fem.
Sex.
Sju.
Åtta.
Nio.
Tio.
Elva.
Tolv.
Skär loss honom.
Tyst.
Lägg ner dolken, Boyle.
- Hur mår du? - Han är inte sjuk, han myglar.
Håll klaffen!
Låt honom vara.
- Drick lite vatten. - Tack.
Sir, det gäller mr Hollom.
Det är inget kroppsligt fel. Han tror att han är förbannad.
Sjömän tål mycket, men inte en olycksfågel.
Herregud. Du tror också på det.
Alla svar står inte i dina böcker.
Det är han, va?
Olycksfågeln.
Det är han som orsakar det.
Han framkallar det, fattar ni inte det?
Varje gång han har vakten dyker det där skeppet upp.
Ni ska få se.
Nån gång i natt dyker spökskeppet upp.
Och det sveper ner oss allihop, ner i dödsrikets inferno.
Du skrämde mig ordentligt.
Mår du bättre nu?
Mycket bättre, tack.
Kapten tror att det blåser upp igen i morgon.
Det ärjag säker på.
Du har alltid varit snäll mot mig.
Adjö.
Alla lever inte upp till sina förhoppningar.
Men vi är alla Guds skapelser.
Om nån av oss hyste agg till mr Hollom,
baktalade honom,
eller inte respekterade honom som kamrat,
så ber vi om din förlåtelse, Herre.
Och vi ber om hans förlåtelse.
Prisad vare Gud.
- Har du sett fågeln? - Vad för sorts fågel?
Nån sorts albatross. Eller en stor fiskmås. Där flyger den.
Där är min fågel. Förbannat också.
Den dök.
Doktorn?
Förlåt. Fågeln svepte ner och jag såg er inte.
- Hämta Higgins. - Det är ingen fara.
Kulan rev med sig en bit av skjortan.
Opereras den inte bort kommer såret att bli infekterat.
Kan du göra ingreppet?
Jag får läsa på i doktorns böcker. Och studera lite bilder.
Studera lite bilder?
Bara för att hamna på rätt kurs.
Det skulle vara lättare på landbacken. Då slipper man...
Jag ordnar det. Vänta och se.
Segel siktat, sir. På väg västerut.
Det är inte säkert, men det är nog hon.
Det är bäst att...
Farväl.
Inget tvivel om saken. Det är fransosen.
Ska vi blåsa klart till drabbning?
Gjorde du detta för min skull?
Inte alls. Jag behövde sträcka på benen.
Ta det försiktigt.
Skynda på. Befäst den här linjen.
Placera ut bösseskyttar var 20:e meter.
- Allt klart, Higgins? - Ja.
Nej.
Jag utför ingreppet själv.
Om allt är under kontroll väntarjag utanför.
Nej, vi behöver ett par stadiga händer.
Det vill säga, om du tål sånt här.
Käre doktor, jag har levt hela livet bland blod och sår.
Så bra.
Lägg din hand på min mage och tryck närjag säger till.
Higgins, räck mig operationskniven.
Spegeln, Padeen.
Sonden.
Torka av.
Nu gäller det.
Du måste lyfta revbenen.
Ta ett stadigt tag med sårhaken.
Rakt in.
Och lyft upp.
Torka min panna, Jack. Jag ser inget.
Står du ut?
Jag har den.
Öka trycket lite.
- Var det hela tygbiten? - Ja, du kan lappa ihop skjortan igen.
Tack gode Gud.
Det smakar bra.
- Vi har samlat in till dig. - Har ni det?
Skalbaggarna är ihopparade med den växt vi fann dem på.
Padeen, den där har smitit.
Jag har antecknat lite om du är intresserad.
Du har alla förutsättningar att bli naturforskare.
Jag kanske kan kombinera och bli en krigande naturforskare som du.
Det är ingen lyckad blandning, tyckerjag.
Då så.
Borde du inte ligga till sängs?
- Är du doktor också? - Nej, sir.
Nej, det är du inte. Padeen, hjälp mig.
Hur länge har kapten tänkt att vi ska stanna?
Vid pass en vecka.
- Ingen brådska. - Bör vi inte skynda till Marquesas?
Jag är inte säker på att det var Acheron.
I vilket fall är hon som bortblåst nu. Lika lätt att hitta som en ärlig politiker.
Vi stävar hemåt innan det - Gud förbjude - sluts fred med Frankrike.
Denna tacksamhetsskuld kan jag aldrig återgälda.
Struntprat. Namnge nån taggig och svårutrotad buske efter mig.
En buske?! Nonsens. Jag namnger en jättesköldpadda efter dig.
Samla ihop era saker. Vi måste bege oss.
- Till lägret? - Nej, till andra sidan ön.
- Men det är minst 15 km. - Då ska vi inte spilla mer tid.
Det var därjag såg den vinglösa skarven. Kom nu.
18 cm lång.
10 cm bred.
38 cm lång hals.
Bredaste punkt: 15 cm.
Släpp nätet och ta dem med händerna. De bits inte.
Den här är fin.
Greppa dem försiktigt.
Vi borde nog dra oss tillbaka.
Flottans disciplin gäller inte här. Jag måste hitta min skarv.
Visar den sig vara vinglös delar vi på upptäckten.
Vi måste skynda oss.
Bär honom. Släpp dem och lämna allt.
Öppna burarna.
- Kasta loss! - Vi tar ut henne mot styrbord.
Se till att lasta sköldpaddorna.
Barret Bonden, fullt roder styrbord.
Han har två timmars försprång och stävar söderut.
Han stävar mot King Charles ö. Han behöver vatten.
Kommer vi ifatt måste vi vara helt osynliga för att besegra henne.
Brassa styrbords rånockar.
Fick du se din fågel?
Nej... jo, men jag fångade ingen.
Min stora upptäckt var som ditt spökskepp.
Ja, verkligen. Jag är ledsen att du fick överge samlingarna.
Men mr Blakeney och jag gjorde ett väldigt intressant fynd.
Säger ni det?
Låt mig gissa. En pinne?
Berätta för honom.
Det är en sällsynt phasmidae.
Det är en insekt som kamouflerar sig till pinne för att lura sina fiender.
En havets vandrande pinne.
I alla fall för den som vill plundra valfångare.
Jag tänker intressera mig mer för naturen framöver.
Jag visste inte att naturforskning kunde utveckla sjökrigföring.
Jag förstår.
Nu lockar vi hitjägaren och låter fällan slå igen.
Du ärjägaren, Jack.
Där. Man ser masttopparna. Om babord.
Det är definitivt en fregatt.
Du har falkögon, Barrett.
Mer rök.
Då kommer de snart sättandes.
Rengör dem så att de flyger riktigt rakt.
Ny flinta till i alla flintlås.
Babords batterier monterar av bakhjulen på lavetterna.
Sänk eldröret.
Seså, Killick. Klä om du med.
- Tom? - Allt är förberett.
Bra. Då slopar vi titlar, honnörer, pipor och klockor.
Ja, sir.
Det där blir nog svårt att vänja sig vid.
30 valfångare är inlåsta under Acherons däck.
När vi bordat skeppet bör mr Calamy befria dem.
Är han uppgiften mogen?
Var du mogen? Han kan ge oss övertaget.
Ja, minsann.
Hon har svalt betet. Nu girar vi.
Vi låtsas fly i panik, som en valfångare skulle ha gjort.
Utom mr Hogg, naturligtvis.
Raska på innan de får syn på dig.
Strunta i det. Upp och ta på valfångarpaltor nu.
Grattis. Du är tillförordnad löjtnant och vi ska visst befria valfångarna.
Du är posterad på akterdäck. Jag är ledsen för det, Will.
Håll en tafflig kurs och låt henne gå upp i vind emellanåt.
- Ursäkta mig. - Av med hatten. Vi är valfångare.
Mr Calamy sa attjag inte ska delta i äntringen. Jag vill säga...
Jag vet vad du vill säga. Och svaret är nej.
Du leder din pjäs och när vi äntrar tar du befälet ombord.
- Är det uppfattat? - Ta befälet? Tack, sir.
Återgå till din post.
På höger arm för att skilja vän från fiende.
Davies, på styrbords arm.
- Är det den armen du har kvar? - Var inte uppnosig.
Bind era näsdukar runt höger överarm.
Släpp fram kapten.
Grattis, löjtnant.
Då så, mannar. Det finns inga ynkryggar ombord,
och ni har lika stor lust att strida som jag har.
Men han måste liggajämsides innan fällan kan slå igen.
Det kommer att vara nervigt,
och disciplin är lika viktigt som mod.
Acheron är en svår nöt att knäcka med dubbelt så många pjäser och män.
Och de kommer att sälja sig dyrt.
Märsgastar: Trimma seglen lika hafsigt som landkrabbor
tills ni får signal om att dreja bi.
Då ligger vi näst intill helt stilla.
Pjäsmanskap: Rulla ut pjäserna snabbast möjligt.
Utan bakhjul ökar elevationen, men utan rekyl kan vi inte ladda om.
Det betyder att babords pjäser bara kan fyra av en salva.
Ni siktar på stormasten. Mycket hänger på er träffsäkerhet.
Men även som skadskjuten är hon farlig som ett sårat lejon.
Bösseskyttarna bestryker däcket med nickhake- Och musköteld,
så att vi slåss på lika villkor efter äntringen.
De har tänkt sig att uppbringa oss.
Vi är värda mer som oskadda. Girigheten blir deras fall.
England hotas av invasion.
Visserligen är vi på andra sidan jordklotet, men skeppet är vårt hem.
Det här skeppet är England.
Alle man till sina poster. Handla kvickt och bestämt.
Överraskningsmomentet är till vår fördel.
Kasta dem så att de syns tydligt.
- En cigarr? - Nej tack.
Var snäll och bär hatt, doktorn.
- Jag tog mig friheten. - Tack.
- Det är tre sockerbitar i koppen. - Så snällt.
Lycka till.
- Vi ses efteråt. - Det gör vi.
Ta det och fint. Håll er lugna.
Engelska valfångaren Syren, detta är Acheron.
Ni har ingen utväg och vi varnar er:
Stanna nu, annars förstör vi skeppet.
Engelsman, detta är sista varningen.
Stanna nu, annars förstör vi skeppet.
Brassa seglen!
Rulla ut pjäserna!
Ge fyr!
Sikta på stormasten!
- Släpp fram mig. - Ge fyr!
Gira fullt babord.
Rätta förseglen och hissa märsseglen!
Bemanna styrbords pjäser.
Ge fyr när pjäserna bär.
Den brutna masten är i vägen.
Äntra över masten. Jag drar på mig deras eld.
- Min trupp ansluter till mr Pullings. - Hala märsseglet!
Hurra för Lucky Jack!
Änterhakarna utkastade!
Ut med änterplankorna.
- Följ mig, mannar. - För England, för hemmet, för priset.
Håll klaffen! Tystnad!
Det verkar som jobbet är slutfört.
Ge fyr!
Mr Blakeney, skjut med niopundaren!
Rätt så!
Ge fyr!
Framåt, män!
Handgranaterna redo.
De siktar på skrovet.
De kan sänka oss. Sänk eldröret!
Padeen, sikta akteröver.
På samma gång.
Undan!
Ge fyr!
Till vapen, män! Vi måste äntra!
Följ mig!
Nu!
Följ mig, valfångare. Mr Hogg, ner under däck!
Albatrosser, kan ni höra mig?
Mot pjäserna!
Boyle, släck luntan!
Rappa på. Kom igen.
Ge dem vad de tål!
- Har de strukit flagg? - Jag tror det.
- Har deras kapten synts till? - Inte ännu.
Fortsätt.
Docteur de Vigny, monsieur.
Jag gjorde vad jag kunde.
Innan le capitaine dog, bad han mig ge er sin värja.
Jag gör det.
Var snäll och hjälp mig.
Fader vår som är i himmelen
Helgat varde ditt namn, tillkomme ditt rike
Ske din vilja
såsom i himmelen så ock på jorden
Vårt dagliga bröd giv oss i dag,
och förlåt oss våra skulder, såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro
Och inled oss icke i frestelse utan fräls oss ifrån ondo
Ty riket är ditt
och makten och härligheten
i evighet
Amen.
Robert Gardner, båtsman.
James Lloyd, vakthavande underofficer.
Robert Kemp, båtsman.
John Antonio, styrman.
Michael Doudle, båtsman.
Joseph Nagle, timmerman.
John Allen, överskeppare.
Peter Miles Calamy...
Löjtnant.
Vi överlämnar kropparna till havets djup
där de åter blir till stoft
i väntan på att återuppstå då havet återbördar de döda
och de stundande tidevarven
genom vår Herre Jesus Kristus.
Amen.
Det är vår gamle vän.
Langa hit en färgpyts.
Valfångarna och bösseskyttarna är ombord.
Bra.
Jag återvänder nog till Galapagosöarna.
Jag provianterar och doktorn får leta upp sin fågel.
Det låter bra.
Du seglar Acheron söderut till Valparaiso.
Frige fångarna och bunkra upp så möts vi i Portsmouth igen.
Mr Hogg skulle bli en bra överskeppare.
Men det är ert val, kapten Pullings.
Era order.
- Tack. - Lycka och framgång.
Det samma.
- Så gärna, sir. - Lycka till.
Hurra för kapten Pullings.
- Lycka till, sir. - Lycka till, kapten.
Då var det dags igen...
Hörru, Killick!
Det är klart när det är klart.
Jag slappnar av när de kommit i land.
Så många skadade och bara Higgins att ta hand om dem.
Det är i varje fall bättre än ingen doktor alls.
- Jag träffade deras doktor. - Nej, han dog av feber för månader sen.
De Vigny?
- Ropa på mr Mowett. - Mr Mowett till kajutan.
Deras "doktor" gav mig det här svärdet.
Ändra kurs till sydöst-öst.
Vi genskjuter Acheron och eskorterar henne till Valparaiso.
Sydöst-öst.
Och William...
- Blås klart till drabbning. - Uppfattat.
"Beroende på uppdragets karaktär..."
Sa du att fågeln är vinglös, Stephen?
Ja.
Då försvinner den inte i första taget.